Title: Kedves ‘Böjtösök’
Subject: Ézs 58,6-12. - Laetare
Author: Tommyca
Company: Theophysicay Kút-Adó Intézet

Feladó: "Szakács Tamás" <tommyca@mail.digitel2002.hu>
Címzett: "Fraternet-Mindenki" <fraternet-mindenki@lutheran.hu>
Elküldve: 2002. március 9. 0:34
Tárgy: Ézs 58,6-12. - Laetare

Kedves ‘Böjtösök’!

Sajnálom, aki többre és komolyabbra számított az e heti előkészítőben is, de úgy el vagyok hantolva (avagy halmozva), hogy pillanatnyilag képtelen vagyok többet küldeni…

(Jubileumi kommentár):
“Ésa. 58,6–9a. A második versszak.
Az emberszeretet törvényét adja elénk. A középpontban a felszabadítás parancsa áll. A népet Isten Egyiptomból is, Babilóniából is megszabadította. Ebből az következik, hogy minden ember szabad (hofsi) legyen, Deut 15:15; 24:18; minden igát ‘törjenek szét’. Nemcsak törvényhozás útján kell ennek megvalósulnia, hanem önkéntesen is. Ebben a versszakban az egyént tartja szem előtt a próféta, a hívek lelkiismeretét tisztogatja és ébresztgeti. A felsorolás, Mt 25:31–46-hoz hasonlóan, az irgalmas szeretet gyakorlására int. Különösen jellemző az utolsó parancs: ‘Tested elől ne rejtőzzél el’. A ‘test’ itt testvért jelent. Nemcsak Izráel népén belül testvérek az emberek, hanem az egész emberiség egy nagy ‘test’, Jób 31:15; ApCsel 17:26. Az ‘elrejtőzés’ Deut 22:1–4 szerint olyan bűn, amit titokban lenne módunk elkövetni embertársunk ellen. De a prófétai intés a tanú nélkül elkövetett bűnt is tiltja. Hasonlót tanít Jézus a titkon végzendő jó cselekedetekről, Mt 6:1–4.
Az intéshez tartozó ígéret az üdvidő eljövetelére vonatkozik. Felragyog az üdv fénye, meggyógyul minden seb és állandóan megvalósul az az áldás, amit Deuteroésaiás a második exodusra vonatkozólag ígért, 52:12; az Úr kapcsolatban, dialógusban marad híveivel, 30:19; 65:24.
Ésa. 58,9b–12. A harmadik versszak.
Már nem az egyénnek, hanem a közösségnek szól. Megismerhetjük itt a fogság utáni gyülekezet belső életét, jellegzetes bűneit: az ‘ujjal mutogatást és rontó beszédet’, azaz a gúnyolódást és rágalmazást. A zsoltárok között található ún. egyéni panaszénekekben is sokszor olvashatunk erről. Az ígéret is a közösségnek, a nemzetnek szól: továbbra is ‘vezeti’ népét a ‘perzselt tájon’ az Úr, mint a második exodus alkalmával 41:17–19; 44:3–4. Megöntözött kerthez hasonlít majd az ország és megsegíti népét az Úr abban, hogy a főváros után az egész ország is felépüljön. Itt tehát a gyülekezet belső problémái után az országos bajokba is bepillantást nyerünk. A próféta nemcsak erkölcsöt prédikál. Nemcsak azt mondja, hogy az ország felépítéséhez belső összetartás is szükséges. Túlmegy ezen: az ország felépülését Istentől jövő ajándéknak mondja. Mindenekelőtt Istennek kell engedelmeskedni. Az áldás nem marad el, Mt 6:33.”

(A Biblia ismerete kommentársorozat [KIA sorozat]):
“1. A HELYREÁLLÍTÁS ISTEN KEZDEMÉNYEZÉSÉRE KÖVETKEZIK BE (58-60.RÉSZ)
a. Az engedelmesség követelménye (58. rész)
(1) Emlékeztetés a nép bűneire. 58:1-2. Isten hírnököket hívott, hogy beszéljenek a nemzetnek bűnéről (peca‘, ‘vétek’, a pása‘ szóból, melynek jelentése ‘áthág’; lásd magyarázat az 1:2-nél; vö. még 1:5; 53:5, 8; 59:13) és vétkéről. A hírnökök úgy harsogjanak, mint a kürt, melyet arra használtak, hogy felkeltsék a nép figyelmét. Külsőleg úgy tűnt, hogy a nép minden nap keresi Istent, mert szeretné megismerni utait. Úgy tűnt, mintha szeretnének Istenhez közel lenni.
(2) A nép kérdése. 58:3a. A nép megfogalmazta aggályát, hogy ti. nehéz időket él át, bár úgy tűnt, hogy azt teszi, amit a törvény elvár. Böjtöltek és megalázták magukat, de attól féltek, hogy Isten nem látja vagy nem akar tudni róla. Nyilvánvalóan azt hitték, hogy ha a vallás külsőségeit betartják (a hit belső valósága nélkül), akkor is áldásban fognak részesülni.
(3) Az Úr válasza (58:3b-14). Az Úr válaszában rámutat, hogy őt jobban érdekli a nép engedelmessége, mint szertartásai. Sajnos sok néphez hasonlóan ők is összekeverték a szertartásokat a személyes kapcsolattal és a külső cselekedeteket az igaz engedelmességgel.
58:3b-5. Böjtölésük nem hatott ki megromlott emberi kapcsolataikra. Nem figyeltek mások szükségleteire, megrövidítették munkásaikat (vö. 5Móz 24:14-15; Jak 5:1-6), veszekedtek és verekedtek. Ezért Isten nem hallja meg imájukat, mert nem ilyen böjtöt vár az Úr. A szívüknek kell meghajolni az Úr előtt, nem csak a fejüknek.
58:6-7. A böjtölésnek az volt a feladata, hogy segítse az embert, hogy engedelmesen feleljen Isten parancsaira. Az Ószövetségben csak egyetlen böjtre volt parancs, amit az évi engesztelés napján tartottak (3Móz 16:29, 31). Csak Jeruzsálem bukása után vezették be a böjti napokat (Zak 7:3, 5; 8:19). Érdekes módon ugyanakkor sok mózesi parancsot nem tartottak be. Ezért az Úr emlékeztette a népet, hogy igazaknak kell lenniük (Ézs 58:6), és meg kell nyitniuk kezüket a szükségben lévők előtt, az éhezőnek… és a mezítelennek (7. v.). Az izráelieknek egy család tagjaiként kell élniük. Ez a család valamikor rabszolga volt Egyiptomban. Nem hagyhatják figyelmen kívül egymást. Amikor valaki gondoskodott egy szükségben lévőről, ez emlékeztette arra, hogy mindene az Úré.
58:8-12. Ha a népnek lenne belső igazsága (ami olyan külső cselekedetekben nyilvánul meg, mint az igazságosság és könyörület, 6, 7. v.), akkor… az Úr megáldaná (vö. 5Móz 28:1-14) világossággal (ami gyakran az áldás jele; vö. Ézs 58:10), gyógyulással (lelki megújítással) és igazsággal (magas erkölcsi mércével), megvédené a bajtól és meghallgatná imáit (8-9a). Ha majd senkire sem raknak jármot, senkiről sem pletykálnak, és tényleg segítik egymást (vö. 7. v.), akkor az Úr megáldja őket (világosságot ad nekik; vö. 8. v.). Ő adja a vezetést, a megelégedettséget, az erőt, a termékenységet (mint a forrás) és ő állít helyre (az ősi romok újra felépülnek).
58:13-14. A szombat megtartása a mózesi szövetséghez való hűség mércéje volt (vö. magyarázat az 56:4-6-nál). Aki betartotta a szombatra vonatkozó szabályokat, elismerte Isten imádatának fontosságát, és kimutatta, hogy Istentől várja az anyagi áldásokat, mert a hét egy napját nem munkával töltötte. Ha Istent teszi az első helyre és nem saját vágyait, akkor gyönyörködni fog, s nemcsak a lelki szabadulásban (a föld magaslatain foglak hordozni), hanem a jólétben is (táplállak ősödnek… örökségében). Mindez biztosan így van, mert az Úr maga mondja (vö. 1:20; 40:5).”

“VALLÁSOS GYAKORLAT ÉS EMBERIESSÉG
Ézsaiás 58.
Bevett szokássá vált a böjt. Az is, amit Jeruzsálem pusztulása miatt a fogságban vezettek be (Zak 7). Akkor sem hagytak fel vele, amikor vége lett a fogságnak. Begyakorlott alázatoskodással gyötörték magukat (ezt nevezi Jézus eltorzított arcnak, Mt 6,16). Bár kivetnivaló, — látszólag — nem volt benne.
Az ézsaiási tanítványi kör utolsó, harmadik nagy alakjának sem volt szabad kímélnie a torkát. Az ájtatos fülekbe kellett kiáltania az igazságot (1 ). Szemrehányást tesznek Istennek, hogy nem vesz tudomást böjtölé sükről (2k). Mire várnak? Talán arra, hogy az omladékok majd maguktól épülnek meg? Igazi böjt az, ha egy cél érdekében vállalnak lemondást és a munkának nekilátnak.
Még fontosabb lenne azonban, hogy belsőképpen épülne meg a gyülekezet. Sok a rendeznivaló. A társadalmi összkép, amit a fejezet tükröz, úgy jellemezhető, hogy voltak talpraesett, a kőből is vizet sajtoló, gátlástalan emberek, akik a mások verítékéből gazdagodtak meg. E tekintetben —, ma így mondanánk: nem ismertek se vasárnapot, se hétköznapot. A szombat mellőzése miatti panasz (13k) is arra van tekintettel, hogy a rendelkezés, részben, a munka nehezét végző szolgák, s az igavonók fellélegzésére adatott (2Móz 23,12). Aki embertársát kihasználja, igát rak másra. Közben, farizeus módra, ujjal mutogat és álnokul beszél (9). Holott le kellene törni a bilincseket, szétzúzni minden igát, megosztani kenyerét az éhezőkkel és háza menedékét a bujdosókkal (7). Ez volna a kívánatos böjt!
Átütő erejű a 7d fogalmazása: ‘tested elől ne rejtsd el magad’, ahogyan az egyik fordítás ezt jól vissza is adja. Azaz vedd olybá, mintha tulajdon tested látna szükséget. Ugyanígy beszél a 10a: ha az éhezőnek azt adod, amit magadnak adnál. Ezt kellene tenni, s nem másokat s magadat gyötörni, ha — úgymond — böjtölsz. A böjt értelme a diakópiai magatartás, mely áldásként hat vissza rád. Életedet betölti a világosság és megtapasztalod az Úr jelenlétét, ahogy körülvesz és hordoz.
A belső és külső épülés édestestvérek. Csak együtt haladhatnak előre.”

Sálóm-Eiréné-Pax, Üdv:

                        \\\\\\/////
                        /  _   _  \
                       (| (.) (.) |)
 ____________________.oOOo__( )__oOOo.____________________
|                                                         |
|                 Tommyca - Szakács Tamás                 |
|                                                         |
| 2170 Aszód, Falujárók útja 5/8. 2. lépcsőház, I. em. 7. |
|                       (28) 402-085                      |
|                                                         |
|               tommyca@mail.digitel2002.hu               |
|               http://www.extra.hu/Tommyca               |
|____________________.oooO________________________________|
                     (   )        Oooo.
                      \ (         (   )
                       \_)         ) /
                                  (_/